Kitekintés a kukorica őshazájába
A kukorica kétségtelenül a világ élelmiszer-ellátását meghatározó, egyik alapvető növényünk. A kultúrát, annak megkérdőjelezhetetlen gabonapiaci, népélelmezési jelentősége mellett, termesztésének környezetre (talajra, biodiverzitásra) gyakorolt hatása, a kártevőkkel, betegségekkel kapcsolatos növényvédelmi igénye, valamint magas tápanyag-szükséglete, a nemesítésében alkalmazott módszerek következtében gyakran kétségek övezik. A növény, kereszteződési hajlamának köszönhetően egyike a világ azon kultúrnövényeinek, amelynek számos változatát ismerhetjük. A Magyar Kukorica Klub Egyesület idei tanulmányútja során a kukorica őshazájába látogatott el.
A kukorica eredetéről
A növény az amerikai, tradicionálisan kukoricatermesztő őslakosság életének minden szegmensében megjelenik: elegendő számba venni, hogy a perui quechua törzs hányféle módon fogyasztotta és nevezte el a kukoricát. A kancha hara a szárított, a mote a főtt kukorica neve, ugyanakkor a fiatal kukoricacsöveket főve choklonak nevezik, shatunak pedig a csuhéban főtt termést. A főtt, majd szárított csövekre utal a chochoka kifejezés, míg a hara togosh az erjesztéses elkészítési eljárásra utal. A shura a sörkészítés céljából fermentált, majd szárított szemek megnevezése.
A kukorica, páratlan adaptációs készségének köszönhetően a spanyol hódítások folytán ranszkontinentális útjára indulva elterjedt az egész világon, és a legváltozatosabb klimatikus körülmények között fogták termesztésbe ezt a sokáig tisztázatlan eredetű, de egyes, egyre megalapozottabb feltételezések szerint a teosinte-ből (Euchlena mexicana) nemesített növényfajt. C4-es fotoszintézisű növényként ,,lekörözi” az összes gabonafélét, már ami energiahasznosítását és a növény felhasználási lehetőségeit illeti.
Globális viszonylatban a kukoricát élelmiszer-alapanyagnak termelő országok éllovasai közé tartozik Mexikó, évi 24,5 millió tonnával, a második helyet Dél-Afrika foglalja el 7,8 millióval, a harmadik helyen Közép-Amerika egyéb országai állnak, ahol főleg fehér kukoricát állítanak elő 3,8 millió t/év mennyiségben. Az USA ,,mindössze” 3 millió t/év fehérkukoricát termel, miközben összes kukoricatermése megközelíti a 400 millió tonnát: 2023-ban 381,47 tonna volt.
![A kukoricafajták sokszínűsége szemet gyönyörködtető](https://agroforum.hu/assets/uploads/2024/07/BSZ-MEXIKO-ILL1-1600x1067.jpg)
A Magyar Kukorica Klub Egyesület célkitűzései
A Magyar Kukorica Klub Egyesület az éves rendszerességű szakmai események, a kisparcellás fajtakísérletek, a kukorica-termésverseny szervezése, és tudásmegosztó funkciója mellett
olyan szakmai-kulturális programok megvalósítását is célul tűzi ki, amelyek között szerepel a világ jelentős kukoricatermesztő országainak meglátogatása is. A pandémia egy időre gátat vetett a tapasztalatszerző utazássorozatnak. Idén, a 9. tanulmányút alkalmával Mexikót célozták meg az Egyesület vállalkozó szellemű tagjai. A kukorica, géncentrumában nemcsak a népélelmezés szintjén bír nagy jelentőséggel, hanem az egykori, szinte nemrégiben letűnt (pontosabban letűntetett) kultúrák életének mindennapjait a spiritualitás szintjén is mélyen meghatározó szerepet játszott. Ezeknek az utazásoknak az alapvető célja megláttatni a világ kukoricatermesztő országainak sajátosságait, a termesztés helyi lehetőségeit, korlátait, a termesztéstechnológiai és a klimatikus körülmények mentén megvalósítható terméshozamokat, növényvédelmi sajátosságokat. A hivatalos és személyes találkozások során beszélgetésbe elegyedve a helyi termelőkkel közvetlen ablakok is nyílhatnak az adott ország társadalmi-gazdasági helyzetére.
Magyarország – Mexikó: hol a hasonlóság?
Hogy milyen párhuzamokat fedezhetünk fel hazánk és a közép-amerikai, fejlődő ország között, az az első körben fejtörést okozhat. Pedig a mezőgazdasági tevékenység szempontjából számos ilyen pontot találunk. A klimatikus változások Magyarországot is jelentősen érintik, és a szélsőséges időjárási viszonyok tekintetében hasonló körülményeket találhatunk Mexikóban is. A változatos klimatikus adottságokkal jellemezhető országban a csapadékmegőrzés lehetőségei határozzák meg a kukoricatermesztés sikerességét, de természetesen a felhasznált genetikai anyagok és az agrotechnika eljárások, mint például a talajművelés, szintén megkerülhetetlen tényezők. A klímaváltozással kapcsolatban a termelőket, nemesítőket olyan kérdések is foglalkoztatják, hogy miként lehet hőstressz-ellenálló, akár 20%-kal hatékonyabb vízhasznosító képességű fajtákat előállítani. Mexikóban a lakosság sokkal nagyobb arányban foglalkozik önellátó mezőgazdasággal, míg hazánkban inkább a piaci alapú termelés a jellemző.
Mexikóban is, mint minden fejlődő országban, cél az alapvető élelmiszer mennyiségének biztosítása, ezért más prioritások érvényesülnek. Amíg a kedvezőtlenebb adottságú területeken 2-3 t/ha a maximalizálható kukoricatermés, addig nem az a kérdés, hogy milyen mértékű a növény tápanyag-reakciója, hanem az, hogy legyen termés – legalább olyan mértékben, amely a termelőt és családját megsegítheti vagy eltartja. Az ország klimatikus-környezeti sajátosságai miatt a célkitűzések egyike, hogy egyre rövidebb tenyészidejű hibrideket használjanak.
![Nem sok csapadékra számítanak az idei évben sem](https://agroforum.hu/assets/uploads/2024/07/BSZ-MEXIKO-ILL2-1600x1067.jpg)
Növényvédelmi körkép
Nem hallottunk olyan kártevőkről, kórokozókról, amelyek a hazai berkekben újdonságot jelenthetnének. Kifejezetten száraz időszakokban a kukoricabogár okoz problémát: e tekintetben a vetésidő jelentőségére hívták fel a figyelmet. A növényvédelmi értelemben szigorúan szabályozott európai környezetből kitekintve sokak szemöldöke felszaladhat, bár tulajdonképpen nem meglepő: mind csávázásra, mind állománykezelésre engedélyezett a neonikotinoidok (kreativitástól függő mértékű és módú) használata. És bár bizton vannak körültekintő gazdálkodók, akiknek van lehetősége a megfelelő technikai felszereltség és kijuttatásmód mellett dönteni, az Európában szocializálódott emberben fel-felébred a szorongás érzése a szabadon, bárki által hozzáférhető, és felhasználható növényvédő szerek, az azokat megvásárló, szakirányú végzettséggel többnyire nem rendelkező, ám a termésért érthető módon mindent megtevő ,,növényvédősök” hallatán – utóbbi megjegyzés természetesen inkább a kis volumenben gazdálkodókra vonatkozik. A kukorica betegségei közül kiemelhető, és itthon is ismert a golyvás üszög (Ustilago maydis). Hazai megítélésével ellentétben Mexikóban nagy értéket képvisel: fogyasztják, sőt, a nagyobb ,,hozam” érdekében mesterséges fertőzés útján is előállítják. (Egyébként kint még konzerv formájában is megvásárolható huitlacoche néven.)
Generációváltás, folytonosság
A fiatalabb generáció képviselői nem nagyon vonzódnak a mezőgazdasági tevékenységhez: a rossz megélhetési, közbiztonsági feltételek miatt inkább külföldre vágynak. Az őslakos közösségek gyermekei számára képzéseket is tartanak, hogy az ott szerzett tapasztalatokat kövessék, és ne külföldön próbáljanak szerencsét a fiatalok.
Sinaloa: az ország legnagyobb kukoricatermő állama
A mindössze 57.377 km2 összterületű, és 2,8 millió lelket számláló Sinaloa szövetségi állam területén 3 millió ha területen állítanak elő fehér kukoricát. A vetési időszak november, december hónapokra tehető, a betakarításé pedig május és június tájékára. Kizárólag az öntözött területek számítanak magas terméshozamúnak, amelyeken árasztásos technológia segítségével történik az esős évszakban összegyűjtött csapadék felhasználása. Mexikóban 7,5 millió ha-on termelnek kukoricát. Az északi kukorica termőterületek 1/3-a öntözött, ezeken a területeken az átlagos termés 12 t/ha, de nem ritka a 20 t/ha hozam sem. Érthető okokból az öntözött, illetve a közép-mexikói háztáji gazdaságokban a humid, kiegyenlített hozamú területek az ipari igények kiszolgálására is alkalmasak. Azonban minél délebbre haladunk, annál kritikusabb a csapadékeloszlás, és annál kiszámíthatatlanabb a termelés. Összességében elmondható, hogy az északi területeken elsősorban a hibridekre alapozzák a kukoricatermelést, a délebbi régiókban pedig a natív fajtákat használják a történelmi, kulturális kötődés, valamint azok változatos ízvilága miatt. Az őshonos fajtákat kis (gyakran 1 hektárnál is kisebb) területen előállító kisgazdaságokban elsősorban az ökológia szempontok érvényesülnek: a háztáji jelleggel fenntartott gazdaságoknak egyedi, családi szinten nagy élelmezési jelentőségük van.
A szövetségi állam területén a mezőgazdaság magas szinten automatizált, amely hozzájárul a 12 t/ha átlagos termésszint eléréséhez (8-18 t/ha között ingadozik). Az öntözött területeken nagy állománysűrűséggel, hektáronként 100-115 ezer csíraszámmal dolgoznak, mégpedig a hatékonyabb vízhasznosítás céljából. Az esős évszakban lehulló csapadékvizet tárolják, majd árasztásos öntözéssel hasznosítják.
Mekkora a ráfordítás 1 ha kukoricára?
A vetéstől a betakarításig 180-210 nap telik el. Mint azt több alkalommal hangsúlyozták: az idei év az utóbbi 30 év csapadékban legszegényebb éve, így a szokványos 5-6 helyett örülnek, ha 3 öntözés megvalósulhat. A magas, hektáronként mintegy 60.000 peso (30.000 USD/1,3 millió Ft) éves termelési költséghez nagyban hozzájárul a legnagyobb termésekhez szükséges 300-450 kg/ha N-hatóanyag kijuttatása. A termőföldek bérlésének éves díja 1000 USD/ha (360.000 Ft/ha). Ugyanakkor cserébe megközelítőleg 14 tonna termés érhető el ha-ként. Akik földvásárlásban gondolkodnak, azoknak 30.000 USD/ha (megközelítőleg 10,5 millió Ft/ha) árral kell kalkulálniuk.
Beszédes számok
A vetés időpontjának szabályozása, a tápanyag-utánpótlás, a növényvédő szerek választékának bővülése, valamint az integrált növényvédelem nagy változást hozott a termelők életében. Sokan nem a hagyományos forgatásos talajművelésben látják a megoldást a költségek, valamint környezetterhelési tényezők miatt. Meggyőződésük, hogy a mulcshagyó, csökkentett talajművelésű, vagy talajbolygatástól mentes megoldások hatékonyabbá teszik a gazdálkodást. A vetés zömében október és december között zajlik, és átlagosan 250 kg N-hatóanyagot juttatnak ki egy hektárra, 2-3 részletben. A P kijuttatása (50-60 kg/ha) ezzel párhuzamosan történik, és az említett inputanyag-mennyiségekkel akár a 16-17 t/ha termés is elérhető.
Az öntözés szabályozásáról
Sinaloa területét 11 folyó tagolja, és a szövetségi állam 12 víztárolóval rendelkezik – utóbbiakból 4 biztosít öntözővizet. A nyáron összegyűjtött csapadék 95%-át öntözésre fordítják. A szövetségi államban jelentős a szarvasmarha és haltenyésztés is. A klímaváltozás súlyosan érinti a kukoricatermesztést, mert ennek következtében alig a felét képesek megtermelni, mint annak előtte. Az Universidad Autónoma de Occidente, vagyis a Nyugati Autonóm Egyetem munkatársai látogatásunk során a kukorica öntözésének lehetőségeit mutatták be a 17 főt számláló magyar delegációnak. Mexikóban a több mint 7,5 millió hektáros kukoricatermesztő terület 2/3-án nincsen lehetőség a víz megfelelő mesterséges pótlására.
![A magyar delegáció a Nyugati Autonóm Egyetemen](https://agroforum.hu/assets/uploads/2024/07/BSZ-MEXIKO-ILL5-1600x850.jpg)
Ahol viszont van, ott az öntözés szabályozása helyi szervezetek révén, illetve állami, hatósági keretek között zajlik. Október elején öntözési tervet fogadnak el annak függvényében, hogy mit szeretnének termelni. A gyakorlati megvalósítás során az IRRImodel-t, a nemzeti agrárkutató intézetben kifejlesztett programot használják, mely parcellaszintű öntözési javaslatokat készít. A rendszert kiterjedten alkalmazzák szántóföldi növények, citrusfélék, mangó, és egyéb kultúrák esetében is. A platform működtetéséhez a növény hőmérsékletét veszik alapul, és a növény igényeihez mérten végzik az öntözést. A fejlesztésnek köszönhetően 1500 m3/ha extra öntözést spóroltak meg, és a régebbi 7 helyett már csak 4 öntözést iktatnak be. A szolgáltatás díja hektáronként 2500 peso (55.000 Ft/ha).
![Az árasztásos technológiával optimális esetben évente 5-6 alkalommal is öntöznek](https://agroforum.hu/assets/uploads/2024/07/BSZ-MEXIKO-ILL3-1200x1600.jpg)
Guasave: itt dobog Mexikó ,,agrárszíve”
Erős nemzeti érzelmek és szenvedélyes attitűd: mindkettő a mexikói gazda (és egyébként az átlagos mexikói állampolgár) lelkületét meghatározó tényezők. Óvakodva a sztereotípiáktól, de mégis megkísérelném kiemelni tapasztalataimat: a már csekélyke kint töltött idő alatt is érezhető a helyiek létezését átszövő lokálpatriotizmus. A szenvedélyes érzületet fokozza, elhivatottságukat pedig tovább tükrözi a mondat, mely helyi, öntudatos nagytermelőktől származik:
Egy szerelmen osztozunk, és az a termőföld.
![Az állományt szegélyező öntözőcsatornából nyerik ki a vizet](https://agroforum.hu/assets/uploads/2024/07/BSZ-MEXIKO-ILL4-1600x1200.jpg)
A termelői szövetségek működéséről
Szerencsés, hogy az AARFS Fuertesur Folyóvölgyi Agrárszövetségnél és megfordulhattunk, hiszen a termelői szerveződések ékes példájába nyerhettünk betekintést. A szerveződés Sinaloaban idén töltötte be 91. évét, és a 11 állami agrárszövetség közül a legnagyobbnak tekinthető. A szimbolika fellelhető abban is, hogy Sinaloa államot 11 folyó tagolja. Nemcsak érdekvédelmi szervezetről van szó, hanem fejlesztés, tudástranszfer, nagyfokú integráció, feldolgozás, ipari fejlesztési tevékenység is zajlik az egyesülés égisze alatt: egyfajta szövetség és kamara ötvözeteként tudnánk értelmezni, mely a vetőmag és növényvédő szer, a vég- és késztermékek kereskedelmét összefogó, tipikus mezőgazdasági integrátorként végez szolgáltatásokat. A fenntarthatóság jegyében komposztelőállítást, növényvédelmi szolgáltatást, fajtakísérleteket végeznek partnereik, telephelyeik és regionális irodáik részére. A földművelés 10 ha-nál kisebb területen tevékenykedő kisgazdák, és az annál nagyobb földdel rendelkező közép- és nagygazdálkodók között oszlik meg. A 10 ha feletti birtokosok adják a jelenleg 840 tagot számláló szövetség tagjainak zömét, pontosabban a 10 ha-nál nagyobb területen gazdálkodók 70%-a szövetségi tag is. Így a termőterület 40%-a realizálódik szövetségi területként. A szerveződés egyik legnagyobb előnye, hogy a szövetség megpróbálja kiegyenlíteni a lehetőségeket a területi viszonyoktól függetlenül. Emellett kiemelendő a szerveződés 260.000 tonna szemestakarmánytároló-kapacitása is.
Mexikó és a GM kukorica kérdése
Napjainkban az USA-ból Mexikóba beáramló sárga kukorica 100%-ban genetikailag módosított, ami főként gyomirtószer-rezisztens kukoricát jelent. Ezért a mexikói kormány célkitűzései között szerepel az amerikai gyomirtószer-és rovarrezisztens GM kukorica importjának korlátozása. A program egyrészt örnyezetvédelmi, másrészt élelmiszer-biztonsági okokból szándékozik visszafogni a GM kukorica beáramlását az országba. A genetikailag módosított kukorica termesztéstechnológiájának gerincét képező glifozát-tartalmú totális gyomirtó szerek egészségre gyakorolt hatása vitatott kérdés, emellett a növény géncentrumában jelentős a vad változatok száma, amelyek ,,fertőződhetnek” a GM kukorica termesztése következtében. A tervek szerint a sárga kukorica éves 18 millió tonna importjából a 6 millió tonna élelmiszer célú behozatal megszüntetését tervezik a közeljövőben. A fennmaradó 12 millió tonnát takarmányként hasznosítják.
![A szigorítás értelmében a feldolgozó nem használhat GM kukoricát élelmiszeripari célokra](https://agroforum.hu/assets/uploads/2024/07/BSZ-MEXIKO-ILL6-1600x1512.jpg)
(Fotó: Agrofórum)
A korlátozó intézkedések megvalósulását gátolja azonban a szabadkereskedelmi egyezmény: az önellátás megvalósulásáig vezető út években lesz mérhető, hiszen a tilalom életbe lépése jogi, peres eljárásokat generál majd. Fontos azt is kiemelni, hogy Mexikó kizárólag a GM kukorica importjától zárkózik el: a konvencionális hibridekből származó termény beáramlása elől nem.
Jelenleg a GM kukorica Mexikó teljes területére importálható, ám a szigorítás értelmében a feldolgozó nem használhat GM kukoricát élelmiszeripari célokra. Ugyanakkor a helyi szakértők szerint nincsenek meg azok tesztelési módszerek, amelyek révén bizonyítható a GM tartalom jelenléte a szállítmányban. Jelenleg a hazai takarmánykukorica-felhasználás kb. 40%-a származik importból. A tiltás életbe lépéséig azonban a GM kukorica szabadon behozható, és egyben termeszthető is Mexikó területén.
A tiltó kezdeményezés három fő célja:
- A nemzeti nemesítési programok versenyképes helyzetbe hozása, – hiszen jelenleg néhány multinacionális vállalat uralja a piaci környezetet, így a helyi hibridek érvényesülésének megsegítése nehézkes.
- Az újgenerációs hazai nemesítési program kialakítása.
- Az évi 6 millió tonna élelmiszeripari import kiváltása hazai termeléssel, valamint ennek vetőmag-előállítása (mintegy 800.000 zsák).
Mexikó, mint ahogy azt a helyiek több ízben is említették, a kukorica tekintetében ,,hiperdiverz” ország, ahol megközelítőleg 40.000 kukoricafajtát tartanak nyilván. A kukoricával vetett terület kiterjedése 7,5 millió ha, és ennek 60-70%-án mexikói eredetű kukoricafajtákat állítanak elő. Erre vonatkozóan a saját, ritka fajták termesztését támogató jogszabályi környezet is létezik, ami szívet melengető jelenség, hiszen a szövetségi államnak fontos a nemzeti identitás erősítéséhez hozzátartozó, történelmi fajták megőrzése.